Na v únoru zemřelého spisovatele Arnošta Lustiga důstojně 8. listopadu 2011 zavzpomínali při příležitosti dvou akcí nejen jeho příznivci, kamarádi, ale i rodina. V pražské Lucerně měl premiéru dokumentární film Devět životů a v divadle Dobeška se konal křest knihy Dany Emingerové Živel Lustig – Jak se píše kniha aneb Hoď sebou, ty bejku, už nemám moc času.
Novinářka, spisovatelka Dana Emingerová křtila vzpomínkovou knihu o svém učiteli a příteli Arnoštu Lustigovi v divadle, kde se slavnostně při této příležitosti otevřel sál Arnošta Lustiga, neboť zde se konaly lekce tvůrčího psaní pod vedením tohoto velikána české literatury. David Vávra tento sál svými kolážemi obohatil a vtipem jemu vlastním otevřel.
Celý křest se nesl ve velmi příjemném a humorném duchu, hudební jazzové vystoupení sestry autorky zpěvačky Evy Emingerové krásně doplňovalo atmosféru večera. Všichni zúčastnění vyprávěli historky, četli své texty, které vytvořili na hodinách tvůrčího psaní, vzpomínali na osobnost a vtipy autora Démantů noci.
Knize popřáli ŽIVOT David Vávra, sestra Arnošta Lustiga Hana Hnátová a dva lékaři z Vinohradské nemocnice. Pro mě tyto osoby představovali pojmy, které patří k literárnímu klasikovi, to je smích (Vávra), láska a síla (Hnátová), boj a inteligence (lékaři).
Knihu tvoří texty a vzpomínky dvanácti frekventantů, jejichž příspěvky a diskuze autorka spojila v celek, který tvoří život této knihy. Dílo je obohaceno o citace nejlepších světových autorů, rozhovory, ukázky děl z pera židovského autora, moudra a zároveň lechtivé anekdoty. Různorodost nabízí i zvolené druhy písma, což dokresluje několik tváří knihy. Není totiž jen odrazem tvorby jedné dámy, spojuje se v ní více pohledů na nadaného, kouzelného a citlivého muže. Je to dobrá, zábavná, milá a moudrá kniha, nevymýšlí si a sděluje lidské starosti i radosti. Autorka nezapře výborné pozorovatelské a tvůrčí schopnosti, díky kterým zaznamenala moudra a tok života jednoho výjimečného muže. S lehkostí skloubila těžké životní situace se smyslem pro humor literáta, jenž hlásil, že literatura nesmí být nuda.
Od knihy nečekejte, že vás naučí tvůrčímu psaní. Přiblíží vám atmosféru těchto nezapomenutelných setkání, na které naváže sama autorka pořádáním kurzů tvůrčího psaní v divadle Dobeška.
Ukázky z knihy:
Arnošt Lustig nám kázal číst Aristotelovu Poetiku, ale jedním dechem i Umění mrdati, Máchovy erotické deníky či Danteho Kundičky. Ačkoliv nás učil, že literatura má být vznešená a používat sprostá slova bychom měli v poměru jedno na tisíc slušných, nemohu si v tuto chvíli pomoci. Musím upřímně uvést, že Aristoteles mi do hlavy moc nelezl, zatímco Pojednání o kundě jsem pochopil hned napoprvé. A myslím, že také on Aristotela milovat daleko, daleko za tím středobodem vesmíru, který dává smysl všemu mužskému pachtění. Fjodor
V literatuře obstojí jen to nejlepší. To nepovedené se rychle zapomene. Dokonce se to ani nepočítá, snad jen jako zajímavost pod čarou. Neumění propadá nemilosrdně sítem umění. Umění nezná slitování. Literatura znamená pravdu. Tu nejvyšší hodnotu naší existence. A pravda je jako panenství, buď někdo panna je, nebo už není. Arnošt Lustig, O LITERATUŘE
Můžeme popřát vzpomínkové knize Dany Emingerové, aby tím sítem umění nepropadla.
Nakladatelství: Mladá fronta, 224 stran, Praha 2011
Hodnocení: 95 %
Rok vydání: 2011
Počet stran: 224
Knihu Živel Lustig si můžete koupit se slevou například zde.
![](http://www.vasedeti.cz/wp-content/uploads/2011/11/MF_LOGO_CMYK3.jpg)
Věnuje se zejména překladové beletrii, která tvoří asi polovinu knižních titulů, populárně-naučné literatuře, literatuře faktu, a knihám pro děti a mládež. Vydává však i literaturu z oblasti sci-fi a fantasy, cestopisy a historické romány nebo obrazové publikace encyklopedického charakteru. Na trh ročně uvede kolem 200 nových knih.
Napsal/a: Pavlína Ticháčková